Дослідники збирали екологічну ДНК зі зразків води протягом чотирьох тижнів у різних водоймах. Вчені проаналізували їх і розповіли про висновки в статті для журналу iScience.
![](https://cikavosti.com/wp-content/uploads/2020/11/600337-251120.jpg)
Група вчених під керівництвом товариства охорони дикої природи і Аппалачського державного університету використовувала екологічну ДНК (eDNA), щоб оцінити біорізноманіття на найвищій горі Землі — Евересті. Ця робота є частиною експедиції National Geographic та Rolex Perpetual Planet Everest Expedition 2019 року, найбільш всеосяжної наукової гірської експедиції в історії.
Біологи збирали екологічну ДНК з проб води протягом місяця в десяти ставках і струмках на висоті від 4 500 м до 5 500 м. Вивчивши 20 літрів води вони ідентифікували організми, які належать до 187 таксономічних загонів, що відповідає 16,3% (або однієї шостої) від загального числа відомих загонів на дереві життя Землі.
Хоча дослідження Евересту було зосереджено на ідентифікації на рівні загону, команда змогла ідентифікувати багато організмів на рівні роду або виду.
Наприклад, команда дослідників знайшла як коловерток, так і тихоходок, дві крихітні тварини, які, як відомо, зустрічаються в найсуворіших і екстремальних умовах і вважаються одними з найбільш стійких тварин планети. Крім того, вони ідентифікували тибетського улара, який мешкає в Національному парку Сагарматха. Також біологи виявили еДНК, якої там бути не повинно — сліди домашньої собаки і курки. Це наочно показує, як діяльність людини впливає на ландшафт.
Екологічна ДНК або еДНК — це ДНК, зібрана з різних зразків навколишнього середовища, таких як грунт, морська вода, сніг або навіть повітря, а не проби, взяті безпосередньо у окремого організму. Коли різні організми взаємодіють з навколишнім середовищем, ДНК накопичується в їх оточенні. Зразки еДНК збирають за допомогою герметичного картриджа з фільтром, який вловлює генетичний матеріал, який потім аналізують в лабораторії з використанням метабаркодування ДНК та інших методологій секвенування. Товариство охорони дикої природи використовує еДНК, щоб виявити рідкісні види.