У контексті змін клімату зазвичай говорять про танення льодовиків, проте вчені відзначають, що деякі великі скупчення льоду на Антарктичному півострові за останні 20 років помітно зросли. Причиною можуть бути зміни атмосферної циркуляції і перерозподіл маси антарктичних льодів ближче до берега.
![](https://cikavosti.com/wp-content/uploads/2022/05/antar-wikipedia.jpg)
Величезні маси льоду південного континенту зберігають в собі значну частину всієї води, причому вода ця абсолютно прісна. Однак на тлі глобального потепління багато антарктичних льодовиків швидко тануть, що викликає підйом рівня Світового океану. За процесом скорочення їх площі вчені насторожено спостерігають з середини XX століття, а з 1960-х — в тому числі за допомогою супутникових знімків.
Для розуміння того, як влаштований крижаний континент, важливо враховувати, що місцеві льодовики динамічні: постійно наростають в одних частинах і тануть в інших. Тим часом величезні маси льоду в прямому сенсі, хоча і дуже повільно, течуть з центру до країв Антарктиди, виходять за берегову лінію і відламуються. В результаті утворюються так звані плавучі льоди, які потім відправляються в самостійну подорож. Цікаво, що англійською мовою цей процес називають “ice calving” – буквально “крижане отелення”.
Сама зовнішня і тонка частина крижаного панцира Антарктиди, розташована в найтеплішій частині континенту (біля узбережжя), – так звані шельфові льодовики. Вони особливо важливі для збереження величезних запасів льоду Антарктиди, оскільки служать “підпорами”, які обмежують рух крижаної маси в океан.
Тому гляціологи, кліматологи та інші вчені пильно стежать за складною динамікою льодовиків Антарктичного півострова. Це найпівнічніша частина морозного континенту, висунута в бік Південної Америки на 1300 кілометрів. На півострів припадає майже чотири відсотки площі Антарктиди, причому льодовиками зайнято 80% його території.
У 1995 і 2002 роках вчені відзначили катастрофічне скорочення площі льодовиків, званих Larsen A і Larsen B. воно викликало різке прискорення течії льоду до узбережжя і внесло певний внесок у підйом рівня океану.
У новому дослідженні, опублікованому в журналі Nature Geoscience, колектив вчених з Великобританії і Нової Зеландії використовував дані супутникових знімків і інформацію про зміни стану атмосфери і океану.
- Американські супервулкани є перспективним джерелом літію
- Піраміди в Єгипті будували за допомогою гідравлічного ліфта, вважають учені
В результаті їм вдалося отримати детальні уявлення про стан льодовиків Антарктичного півострова і їх динаміку. Як не дивно, 85% шельфових льодовиків на цій території з початку 2000-х помітно збільшилися в розмірах. Деякі льоди не заходили так глибоко в море з 1960-х, тобто з моменту перших супутникових спостережень. Все це різко контрастує зі швидким скороченням льодовиків у два попередні десятиліття, в 1980-х і 1990-х роках.
Дослідники пов’язують такі несподівані зміни з динамікою циркуляції повітря – ймовірно, тепер вітер переносить більше льоду з внутрішніх областей до берега. Автори прийшли до висновку, що льоди, які знаходяться в морі також важливі для захисту крижаного покриву від швидкого руйнування.
«Ми з’ясували, що зміни льодів, що знаходяться в морі можуть як запобігати, так і запускати відділення айсбергів від великих шельфових льодовиків Антарктиди, — поділився один з авторів, доктор Фрейзер Крісті (Frazer Christie) з Інституту полярних досліджень імені Скотта при Кембриджському університеті (Великобританія). – Незалежно від того, як буде змінюватися в міру потепління клімату стан оточуючих Антарктиду льодів, наше дослідження підкреслює особливе значення динаміки морських льодовиків, якими часто нехтують, для здоров’я крижаного щита Антарктиди».