Дослідження Колаборації Глобального тягаря хвороб показало, що у 2021 році глобальний стандартизований за віком показник смертності від апендициту знизився на 57,3% порівняно з 1990 роком, проте показники поширеності залишилися майже незмінними.
![](https://cikavosti.com/wp-content/uploads/2024/07/1200-800-18-07-24-01.webp)
Апендицит, запалення апендикса, є поширеним невідкладним хірургічним захворюванням, яке часто виникає на другому і третьому десятиліттях життя. Хірургічне видалення апендикса є стандартним методом лікування, хоча при легких формах можливе використання антибіотиків. В багатьох країнах з низьким рівнем доходу епідеміологічні дані про апендицит залишаються недостатніми через обмежений доступ до якісного медичного обслуговування.
У 2021 році від апендициту в усьому світі померло 29 300 осіб, що відповідає глобальному стандартизованому за віком показнику смертності 0,358 на 100 тисяч осіб. Показники смертності значно варіювалися: від 1,01 на 100 тисяч осіб у Центральній Латинській Америці до 0,0540 на 100 тисяч осіб в Азіатсько-Тихоокеанському регіоні з високим рівнем доходу. Найбільше скорочення смертності спостерігалося в Андській Латинській Америці.
Абсолютна кількість смертей від апендициту знизилася лише в семи регіонах світу. У дев’яти країнах середній рівень смертності перевищував 1,0 на 100 тисяч осіб, серед яких Гватемала, Гаїті, Гондурас, Гайана, Болівія, Мексика та Центральноафриканська Республіка.
![](https://cikavosti.com/wp-content/uploads/2024/07/1200-630-18-07-24-02.webp)
Всього у 2021 році було зафіксовано 17 мільйонів нових випадків апендициту. Глобальний стандартизований за віком показник захворюваності у 2021 році становив 214 випадків на 100 тисяч осіб, що лише на 2,26% менше порівняно з 1990 роком. Найвищий рівень захворюваності спостерігався в Азіатсько-Тихоокеанському регіоні з високим рівнем доходу – 364 випадки на 100 тисяч осіб, тоді як найнижчий рівень був у західній Африці на південь від Сахари – 81,4 випадки на 100 тисяч осіб.
Загальні показники здоров’я, пов’язані з апендицитом, неухильно покращувалися з 1990 по 2021 рік, особливо серед дітей віком до десяти років. Проте нерівномірний доступ до медичної допомоги залишається основною проблемою для діагностики та лікування апендициту в різних регіонах світу.