Дослідивши місячний ґрунт, вчені зіткнулися з аномальним вмістом металу в породі й ніяк не можуть зрозуміти, з чим це пов’язано.
Коли мова заходить про те, що астронавти або дослідницькі зонди «знайшли на Місяці мінерали», мова йде всього лише про проби з поверхні супутника Землі. Однак навіть їх виявилося достатньо, щоб вчені здогадалися про те, що надра Місяця таять в собі безліч цінних копалин.
Втім, в цьому випадку, видобуток навряд чи хвилює дослідників. У них інше завдання: група фахівців з США і Канади поставила собі за мету вирішити загадку дивного дефіциту дорогоцінних металів, який, як вважає сучасна наука, спостерігається в місячній мантії.
Близько півстоліття тому астронавти привезли з супутника перші проби ґрунту — кілька сотень кілограмів місячного пилу і породи. “В цілому, завдяки місіям “Аполлон” і “Місяць” ми зібрали приблизно 400 кілограмів місячних зразків. Може, ця цифра і звучить переконливо, але для серйозних досліджень цього просто недостатньо», пояснює планетолог Джеймс Бренан з Університету Далхаузі в Канаді.
- Молоді зірки “чхають” магнітними потоками
- Астрономи показали, що периферія Сонячної системи може накопичувати тіла з міжзоряного простору
- Подвійні зірки виявилися потрійними
Як найпростіше дізнатися про те, що ховається всередині космічного тіла? Правильно, вивчити потрохи речовина мантії, яке іноді потрапляє на поверхню. Так, базальтові породи, доставлені місіями “Аполлон 15” і “Аполлон 17″ще у 2007 році ретельно досліджували на предмет сидерофільних (інакше кажучи, “люблячих залізо”) елементів, складових мантію Місяця.
З огляду на те, що Сонячна система вже завершила фазу великого «космічного будівництва», на поверхні Місяця має бути багато подібних мінералів — вони, зокрема, можуть потрапляти на неї разом з метеоритами. Але, як не дивно, вимірювання показали цифри від 10 до 100 разів менше очікуваного. Навіть з урахуванням того, що деякі Метеорити можуть не поповнювати масу місяця, а навпаки, відколювати від неї відлітають в космос шматки, ситуація далека від норми.
Зараз одна з домінуючих гіпотез походження Місяця свідчить, що супутник утворився з тієї ж речовини, що і Земля. Але, при численній схожості геохімічного складу, відмінностей теж вистачає. В результаті дослідження вчені встановили, що сидерофільні елементи швидше за все ховаються всередині поверхні Місяця — вони просто майже не виходять на поверхню.
Так що ж, Місяць — це потенційний Клондайк всього людства? На жаль, ймовірність цього невелика. Навіть якщо місячні надра і багаті металами, то вони, ймовірно, не будуть «визрівати» в подобу земних руд, які зручно добувати й переробляти. Доцільність же інших методів безпосередньо залежить від того, наскільки добре люди освоять космічну промисловість і наскільки велика буде їх потреба в дослідженні глибин супутника.
Натхнення: www.popmech.ru