Американські вчені з’ясували, що розлучення батьків впливає на рівень окситоцину у дітей, коли вони виростають. До того ж такі люди менш упевнені в собі і відчувають менше комфорту в близьких стосунках.
Робота опублікована в Journal of Comparative Psychology. Окситоцин називають гормоном любові, тому що він виробляється в мозку під час переживань, пов’язаних з прихильністю. Наприклад, при народженні дитини, сексуальній взаємодії, годуванні грудьми або романтичних обіймах. Окситоцин має важливе значення для встановлення емоційної прихильності в дитинстві і соціальної взаємодії в дорослому віці.
Дослідження вчених з Бейлорського університету (США) розповідає про маловивчені області гормональних наслідків у дорослому віці, пов’язаних з дитячим досвідом. Фахівці спантеличені цим питанням у зв’язку з ростом числа розлучень в сучасному суспільстві.
Дослідження рівня окситоцину – гормону, який важливий для регулювання такої поведінки, а також чутливий до впливу стресових факторів в дитинстві – дозволяють зробити перший крок до розуміння подібних механізмів. Проведені раніше експерименти з тваринами показали, що передчасна розлука з матір’ю в дитинстві призводить до змін в системі вироблення окситоцину, що позначається на сексуальній і материнській поведінці тварини в дорослому віці.
- Лікарі: Легені залишаються пошкодженими навіть після припинення куріння
- 6 симптомів нездоров’я, які не можна ігнорувати
- Активність мозку дозволяє передбачити вибір людини
Більш ранні дослідження дітей, які пережили розлучення батьків, також показали, що цей фактор впливає на розлади настрою, зловживання психоактивними речовинами в дорослому віці, а ще підвищену тривогу і схильність до депресії у підлітків. У цьому дослідженні вчені вимірювали рівень окситоцину в учасників з США від 18 до 62 років (всього 128 осіб).
Більш ніж 27 відсотків з них пережили розлучення батьків (в середньому в дев’ять років). Зразки окситоцину були виділені з сечі. Перед випорожненням сечового міхура учасників просили заповнити набір анкет про стилі виховання їхніх батьків, історії розлучення батька і матері, поточний стан соціальних взаємодій, рівні впевненості в собі і про інші параметри.
Результати показали, що у тих учасників, які пережили розлучення батьків в дитинстві, концентрація окситоцину в сечі була значно нижчою, ніж у тих, чиї батьки не розлучалися. Крім того, ці ж результати корелювали з відповідями по декільком шкалам тестів прихильності. Аналіз показав, що люди, які пережили розлучення батьків, вважали останніх менш турботливими і більш байдужими, ніж ті учасники, батьки яких не розлучалися.
Ті, що пережили розлучення, крім цього, були менш упевнені в собі і відчували себе не так комфортно в близьких відносинах. Таким чином, вчені роблять висновок, що розлучення батьків негативно впливає на дитину і може бути пов’язане зі змінами рівня прихильності в дорослому віці.
Натхнення: naked-science.ru